Sayous, Eduárd
(ejtsd: szejú) Francia történetiró, szül. Genfben
1842-ben. 21 éves korában már tanár volt a versaillesi liceumban; 1863. Párisba
került a Charlemagne-liceumhoz, hol a történelmet tanította. A mellett
irodalomtörténettel is foglalkozott. Kora ifjuságától kezdve vonzalmat érzett a
magyar nyelv és irodalom iránt; Petőfi költeményei pedig arra birták, hogy
(1867) tanulmányozni kezdje nyelvünket. 1868. Magyarországba jött, s midőn
1870. látogatását ismételte, már folyékonyan beszélte nyelvünket. Társadalmi és
politikai viszonyainkról Párisban előadásokat tartott és sokat tett, hogy a
franciáknak a magyarokról helyesebb képet nyujtson. Az 1870-71-iki német háboru
idején, midőn iskolája zárva volt, Svájcban tartott hazánkról felolvasásokat.
1872. megirta a Histoire des Hongrois et de leur littérature politique de
1790-1815, melyért a Kisfaludy-Társaság tagjai közé választotta. 1875. a
montaubani teologiai főiskolához nevezték ki, ahol 1885-ig működött. 1877.
kiadta a 2 kötetnyi Histoire générale des Hongrois címü becses munkát, mely
alapos buvárkodás és tanulmány alapján készült és ízléses alakban tartalmazza
hazai történetünket. Molnár Antal e munkát magyarra fordította (Budapest 1884,
új kiad. 2 köt.), Fraknói pedig előszót mellékelt a fordításhoz, melyben S.
érdemeit hangsúlyozta. 1875. a magy. tud. akadémia külső tagnak választotta.
1886 óta a besançoni egyetemen az ókor és középkor történetének tanára. Az
ezredévi ünnep alkalmából a Revue de Parisba rólunk és kiállításunkról
rokonszenves értekezést tett közzé. Munkái közül említendők: La France de St.
Louis d'apres l'épopée nationale (1866); La croisade de Constantinople (Bibl.
univers. et Revue suisse. III: série, 33. köt.); Jésus-Christ d' apres Mahomet
(Páris 1880); Les deux révolutions d'Angleterre 1603-1689. et la nation
anglaise au XVIIe siecle (u. o. 1881); Les Déistes anglais et le
christianisme 1696-1738. (u. o. 1882); Le général G. H. Dufour (Genf 1884);
Villehardouin, du caractere moral de sa shronique (a francia akadémia
értekezéseiben. 125. (1886); Les idées musulmanes sur le christianisme
(Biblioth. univers. et Revue suisse 1888, juliusi füzet); Études sur la
religion romaine et le moyen-âge oriental (Páris 1889); Le cardinal Buonvisi
nonce a Vienne et la croisade de Bude (francia akadémia és külön lenyomatban,
1889, Fraknói nyomán); Un voyage a Budapest (Bibl. univ. et Revue suisse 1889
márc.); La nation anblaise az XVIe siecle (Páris 1891). Megjelentek
még tőle magyar fordításban: A mongolok betörése Magyarországba, ford. Takács
István; A magyar történelem kútforrásai, ford. ifj. Szinnyei József.
Forrás: Pallas Nagylexikon
Maradjon online a Kislexikonnal Mobilon és Tableten is
|